Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
Stapâne nu mai e timp. Pleacă acum, te implor.
Altfel te vor aresta.
Adu-mi nişte lumânări.
În seara asta o să lucrez până târziu.
- Dar...stapâne - Şi un pahar de vin, ca de obicei.
Lumea n-avea încotro, trebuia să se schimbe...
dar revoluţia a devenit teroare,
şi eu însumi voi fi luat cu ea.
Adevărurile îi fac pe oameni orbi şi furioşi...
le pot sfâşia inimile şi deveni animale.
În anul 1764,
Bestia a apărut pe pământurile noastre şi le-a stăpânit.
Un an mai târziu era cunoscută dincolo de meleagurile noastre,
iar lumea a început să creadă că este invincibilă.
Prin atacurile ei,
Gévaudan s-a adâncit din ce în ce mai mult în întuneric.
Cine sunteţi?
Ce a făcut?
- Ce? - E un hoţ.
Şi ea?
Fiica lui. O vrăjitoare.
Le-am tratat caii şi ei refuză să mă plătească.
Nu-l ascultaţi. Tot ce spune este fals.
- Caii sunt vindecaţi? - Da.
Cară-te.
Bun venit pe tărâmul Bestiei. Aveţi grijă la capcanele pentru lupi.
Cavalerul Grégoire de Fronsac
şi cel pe nume Mani nu erau nici vânători, nici soldaţi.
Ca taxidermist al regelui, cavalerul avea la Paris reputaţia unui libertin
şi a unei persoane inteligente.
Cel care-l urma peste tot ca o umbră,
era un străin pe care nu-l cunoştea nimeni.
La căderea nopţii, călătorii au ajuns la castelul marchizului d'Apcher,
care le-a oferit adăpost pe toată durata misiunii lor la Gévaudan.
Oamenii noştri nu s-ar teme de un lup obişnuit, bestia e diferită.
Se fereşte de bărbaţi de parcă ar ştii că trebuie s-o facă,
dar nu cruţă femeile şi copiii.
- Aţi văzut-o vreodată? - Nu.
Atunci de unde ştiţi că e un animal?
Toţi supravieţuitorii l-au descris la fel.
E mult mai mare decât un lup şi nu se fereşte de gloanţe.
Vă înţeleg neîncrederea.
Nici eu nu cred în monştri.
V-am pregătit un raport,
al crimelor Bestiei.
Puteţi judeca singur.
Bunicul mi-a spus că te-ai luptat cu englezii în Canada?
Da, plecasem acolo pentru a studia animalele şi natura.
M-am întors rănit şi cu gradul de căpitan.
Am organizat un spital pentru victimele Bestiei,
într-o veche mănăstire.
O femeie din Lorciére.
Se întorcea de la o petrecere când Bestia a atacat-o.
Ajutoarele au venit, bestia a dispărut, dar a avut timp să-i desfigureze chipul.
Spune-mi, cavalere, ce mai face domnul Buffon?
Şi cum mai merg lucrurile la Paris?
Şi Inocentul? L-aţi citit?
Este cam târziu pentru filosofie.
Aveţi dreptate. Să vorbim despre teatru?
Cunoaşteţi actriţe? Ce se joacă iarna asta?
Puneţi-o aici.
Oamenii spun că sunt amabile.
Nu sunt sigur că e adevărat, dar şi-au oferit farmecele.
Spune-mi.
Cu asta, curiozitatea ta va fi satisfăcută.
Mercure de Franţa! Aici nu avem decât Curierul de Avignon.
- Vă voi arăta dormitorul. - El doarme aici.
Bine. Noapte bună, cavalere.
Nu suntem la Versailles, dar vinul îmi place.
Gras ca o vacă.
Jacques a văzut mulţi lupi. Ceea ce l-a atacat, n-a fost lup.
Avea botul mai lung şi dinţii ca nişte cuţite.
- Dacă nu e lup, atunci ce e? - Un diavol.
Cavalere, Bestia a atacat o femeie la Saint-Alban.
Priviţi.
Calmaţi-vă cavalere, nu e nimeni acolo.
Opriţi-vă.
Ce fac nemernicii aia acolo?
O zi bună, Căpitane.
Domnule Marchiz, respectele mele.
Fiţi atent. Sunt capcane peste tot.
Duhamel, el este Grégoire de Fronsac, de la curtea regelui.
Vrea să studieze mai îndeaproape corpul acestei nefericite,
cu permisiunea dumneavoastră, bineînţeles.
Dumneavoastră mi-aţi bruscat oamenii?
- Nu ştiam că acţionează conform ordinelor. - Nu e cazul.
Ai făcut ce trebuie şi îmi cer scuze.
Soldaţii mei sunt făcuţi pentru război, nu pentru vânătoare.
Intestinele i-au fost golite şi acum sunt pline de otravă.
Ce fel de om de curte eşti?
Când Bestia va fi omorâtă, Regele vrea să fie examinată şi păstrată la Paris.
Trebuie s-o împăiez după vânătoare.
Acum vreau doar s-o cunosc.
Cu asemenea fălci animalul cântăreşte peste 250 kilograme.
De data asta o voi prinde, domnule marchiz,
înainte de prima ninsoare o voi prinde.
Dacă toată lumea ne ajută, nu poate scăpa.
- Aţi văzut-o vreodată? - O singură dată.
Acum 13 luni, am împuşcat-o şi am nimerit-o.
A căzut şi s-a ridicat imediat.
I-am pierdut urma la sud de muntele Mouchet, a dispărut în pădure.
Aşa arată?
Avea un fel de bară neagră cu ţepi pe spate.
Prieteni, permiteţi-mi să vi-l prezint pe autorul acestor desene,
Cavalerul Grégoire de Fronsac.
Un om al providenţei, care vine de la Paris ca să...
deseneze Bestia.
Eminenţa sa, Episcopul de Mende,
Ducele de Moncan,
Contele de Morangias,
şi doamna Contesă.
Fiul lor, Jean-François, care şi el a călătorit mult.
- Ai o mână bună, domnule. - Mulţumesc, domnule.
Domnul Laffont, intendentul nostru.
şi preotul de Saint-Alban, Henrie Sardis.
Atunci, spuneţi-mi domnule...
vorbesc mult oamenii la Paris despre Bestie?
- S-au făcut şi cântece. - Ar trebui să facă rugăciuni.
Căpitanul Duhamel ar avea nevoie de ajutorul Domnului?
Cine nu are nevoie de ajutorul Lui?
Duhamel îşi deghizează soldaţii în femei,
pentru a prinde Bestia, ce strategie.
Duhamel face tot ce poate.
Cred că sunteţi prea amabil.
Duhamel este un incapabil.
Vânătorile lui ne-au epuizat oamenii, soldaţii ne devastează ţinutul,
dar bestia e încă în viaţă.
Ca şi taxele mele din care trebuie plătit Duhamel.
Aş prefera să le dau servitorilor mei.
- Ce credeţi, domnule? - Nu sunteţi obligat să răspundeţi.
Domnului Duce îi place să discute, dar e un bun creştin.
Când aţi sosit, tocmai mă plictiseau...
cu bunul Dumnezeu şi alte vorbe religioase.
Se pare că Papa a trimis şi el un spion...
pentru a cerceta dacă Bestia are vreo legatură cu diavolul.
Scuzaţi-mă.
Marianne de Morangias. E greu cavalere, foarte greu.
Cea mai urmărită partidă din ţinutul nostru.
- Cine e lânga ea? - Maxime Des Forets, un dramaturg.
- Atunci va fi uşor. - Fii atent, este un Morangias.
- Domnişoară. - Bună ziua domnule, noi tocmai vorbeam...
- Sunteţi Maxime Des Forets? - Da.
Ce plăcere. Rar poţi cunoaşte un scriitor bun.
Marchizul d'Apcher vorbea de dumneavoastră.
Vrea să scrie o cronică a familiei sale şi se gândea la dumneavoastră.
Credeţi?
Este într-o dispoziţie bună. Acum e momentul.
Dar prefăceţi-vă că nu ştiţi nimic şi lăsaţi-l pe el să aducă vorba.
Domnişoară, scuzaţi-mă.
- Nu vă este ruşine? - Dumnezeule, nu.
Deci, domnule naturalist vă place ţinutul nostru?
Pâna acum n-am văzut decât frumuseţi, sau cel puţin una din ele.
Aşa vorbiţi şi cu fetele de la curte?
Nu... Aşa ceva păstraţi numai pentru fetele naive de provincie.
M-aş duce mai bucuros la curte dacă acolo ar fi fete ca tine.
Se serveşte masa, cavalere. Să mâncăm.
Vă urmez.
Eram în Saint-Laurent deja de 12 zile când am găsit cel mai...
cel mai bizar animal pe care l-am văzut vreodată.
Indienii mi-au spus despre peştele sfânt,
dar eram convins că e doar o legendă.
Am văzut un peşte...
de forma şi aspectul unui păstrăv,
dar corpul era acoperit complet cu piele îmblănită, neagră ca otrava.
Un păstrăv cu blană? Glumiţi.
Nu, domnule.
Salmo Truta Dermopilla din Canada.
Moale ca o blană.
- Natura e extraordinară. - Apa e probabil foarte rece!
Asta dovedeşte că imposibilul e uneori posibil.
Bine spus.
Cu această descoperire aţi câştigat mult respect.
Mă îndoiesc că l-ar merita.
Dar recunosc, cavalere, aveţi talent de actor.
Dacă aş avea două mâini, v-aş aplauda.
Jean-François, scuzaţi-l domnule.
Fiul dumneavoastră are dreptate, domnule Conte.
Acest animal nu există.
Taxidermistul de la curtea regelui este foarte talentat.
Vă rog să scuzaţi această farsă.
Morala istorioarei dumneavoastră este că în Gévaudan Bestia nu există?
Că noi suntem idioţi?
Morala acestei fabule domnişoară...
nu am văzut dragonii şi unicornii decât în cărţi şi poeme.
Minciunile sunt uneori adevărate dacă sunt spuse bine.
Fiţi atent, domnule. S-ar putea să mai înţelegem despre ce vorbiţi.
Până la urmă ce sunteţi naturalist sau filosof?
Sau mai rău... un actor!
Cred că domnul cavaler este înainte de toate parizian.
Am vorbit destul despre Bestie, singura ei pradă sunt ticăloşi.
Să trecem la ghicitori? Improvizaţii?
Vroiam acum să compun un compliment amoros. Cu permisiunea doamnei contese...
- Dacă nu este imoral. - Imoral? Nu, nu.
E foarte sobru şi cast.
Este o improvizaţie. Tocmai mi-a venit în cap.
Se cheamă "Lupul".
"Nu i-am acordat atenţie. Nu m-am gândit la rău, mă uit la tine.
Privirea ta ascunsă îmi loveşte inima.
Lupule, lupule, lupule"
Ne vom revedea curând?
Mai aveţi alte animale să-mi arătaţi?
Aveţi o părere de neschimbat despre mine. Permiteţi-mi să v-o schimb.
Încercaţi.
- Veţi participa la vânatoarea lui Duhamel? - Bineînţeles.
Îţi interzic. E prea periculos.
Supunerea este cea dintâi virtute a unei tinere femei binecrescute.
Tânărul domn are dreptate.
În ziua aceea la Gévaudan,
avea loc cea mai mare vânatoare organizata vreodata în Regatul Francez.
Regele promisese 6.000 de livre celui care va omorî Bestia.
Mii de ţărani înrolaţi tineri spadasini şi soldaţi,
s-au alăturat vânătorilor şi aventurierilor din ţinut.
După câteva ore uitasem că vânăm Bestia.
Toată lumea are o hartă şi un loc de adunare. Începem la 7:00.
Mulţumesc.
Luaţi-o înainte. Oamenii meu au alte lucruri de făcut.
Generozitatea este pe măsura curajului dumneavoastră.
Destul. Sper pentru dumneavoastră că de data asta o vom prinde.
E o certitudine, Duce.
Ce se aude?
Frumoasă armă, nu-i aşa?
Am comandat-o unui armurier din Mende după o campanie.
Înţelegeţi că aveam nevoie de una făcută special pentru mine.
Priviţi, nici la Paris nu veţi găsi asemenea gloanţe.
Le fac chiar eu.
Argint? Vă temeţi de vampiri?
Nu.
Îmi place să las o semnătura.
Sunt un vânător, Fronsac. E o pasiune care m-a costat îndeajuns.
Ce aţi păţit?
Am învăţat că anumite animale au nevoie de mai mult de un glonţ.
Şi indiferent de ce spune Sardis, nu tratezi o cangrenă prin rugăciune.
- Aţi fost rănit de un urs? - Un leu.
Un leu?
Da, doi ani în marina regală am călătorit mult.
Nu cunoşti Africa, Fronsac.
Domnilor... fiica mea e de vină.
V-am adus-o. Pedepsiţi-o pe măsură.
O vrăjitoare.
Fiica diavolului.
- Priviţi-o, e un demon. - E bolnavă!
Nu e posedată!
- Vrăjitorie! - Ardeţi-o.
Fiţi atent să nu-şi înghită limba. S-ar sufoca.
- Nu e posedată. - Ştiu.
Naturalist, filosof şi vraci pe deasupra?
Bravo!
Nu a venit, Fronsac. Îmi eşti dator.
Marchize.
Şi oamenii locului?
Sălbatici superstiţioşi, ca peste tot şi aici.
Indienii manâncă inimile victimelor, pentru a dobândi puterea lor.
De aceea sunt aşa sălbatici?
În Africa mănâncă inimile duşmanilor lor.
Domnule Conte, Jean François, mutaţi-vă oamenii către est.
Iată-vă.
Mama dumneavoastră va fi îngrijorată.
Mereu e. Dacă o ascultam, aş fi acum la mănăstire.
Ştiu că nu mă credeţi, sunteţi un libertin.
- Nu şi când eşti îndrăgostit. - Sunteţi îndrăgostit?
E ridicol. Abia ne-am cunoscut.
Credeaţi că vorbeam de dumneavoastră?
Trebuie să înveţe să călărească ca o doamnă.
Nu este rău pentru vârsta lui să facă puţină mişcare.
- Tatăl meu nu vede răul nicăieri. - Fiul meu vede răul în toate.
Aici au murit oameni.
De unde ştiţi?
Le aud ţipetele.
Mani, termină.
Are dreptate. Aici a fost o fortăreaţă a templierilor.
Când a fost incendiată, 25 de eretici au murit în capelă.
- Este un prezicător? - Nu e nevoie să fi prezicător.
E de-ajuns să observi.
Când eram mică, veneam aici cu fratele meu şi ne jucam.
Nu vă era frică?
Spunea că mă va proteja de fantome.
- Nu vă place vânătoarea? - Consideraţi asta o crimă?
Un proverb indian spune că poţi
fura sufletul celui căruia îi faci portretul.
Vă interesează sufletul meu?
De ce tragi în picioare? Vrei să fii mutilată?
- E vina mea. - Nu v-am întrebat nimic, cavalere.
- De ce-aţi făcut asta? - Era doar un lup.
- Şi dacă era Bestia? - Nu cred că era, Marianne.
Mulţumesc.
Sper, căpitane, că Bestia este unul din aceşti lupi.
În orice caz nu va mai omorî pe nimeni.
Ce om ciudat.
- Unde l-aţi găsit? - În Canada.
Este... cum se spune. Un Acadian?
E un indian. Un Irok, din tribul Mohawk.
Un Indian? Adevărat? Nu arată ca un indian.
Veniţi la noi la cină diseară la Saint-Alban.
Ne vom distra cu valetul dumneavoastră.
Nu este valetul meu.
- Atunci cine e? - Fratele meu.
Cum ţi-ai putut amesteca sângele cu cel al unui sălbatic?
Cel care împarte cu mine totul, nu este un sălbatic
Datorită lui Mani am reuşit să scap din bătălia cu englezi de la Cele Trei Râuri.
Eu cred că animalul ăla de acolo e un canibal.
După cum puteţi vedea, domnule intendent, Mani nu este un animal.
Vă puteţi reproduce cu o femeie aparţinând rasei noastre?
Toate femeile au aceeaşi culoare când se sting lumânările.
Da tată, este un om de spirit.
Indiencele au făcut copii cu oameni albi.
Suntem din aceeaşi specie.
Vă grăbiţi în afirmaţii. E cam acelaşi lucru ca şi cu negrii.
Sardis, dumneavoastră ce credeţi?
Fratele dumneavoastră de cruce trebuie să fie o creatură a Domnului.
- L-aţi botezat? - Nu mi-a cerut-o niciodată.
Un motiv bun. Sunteţi în ton cu timpurile.
Mani are propriile lui convingeri.
În tribul lui era un fel de preot.
Indienii au şi ei preoţi? Atunci sunt pierduţi.
În ce constă concret credinţa lor?
Ei cred că fiecare om are un spirit de animal care-i corespunde. Un totem.
Amuzant, dar nu înţeleg.
Mani...vrei?
Nu va temeţi, nu doare.
Caribu... un fel de cerb.
Da, un cerb. Ce crezi nevastă?
Sunt un cerb din cauza coarnelor sau din cauza altei partide?
Şi dragul meu Thomas, care este totemul lui?
Şoarece. Şoarece de bibliotecă probabil.
Şarpe.
Şarpe?
Pentru Indieni, Şarpele simbolizează înţelepciunea.
Şarpe înţelept.
Şi dumneavoastră, domnule intendent?
Un mistreţ.
Nu râde de tine Laffont.
Poate pentru aceşti barbari porcii reprezintă nobleţea.
Cine urmează, Sardis?
Nu, nu.
Şi eu?
Eu ce sunt, jumate leu?
Jumate vultur?
Transformă-mă în sopârlă, poate îmi creşte braţul la loc.
Jean François, ajunge.
Ce s-a-ntâmplat? Am mers prea departe?
Lasă-mă, lasă-mă.
Domnişoară, dumneavoastră?
Scuzaţi-mă domnule, dar trucurile dumneavoastră mă plictisesc.
Prefer să mă retrag, înainte să începeţi să jonglaţi sau să dansaţi pe o minge.
Noapte bună.
Asta te va relaxa, Fronsac.
Desigur nu e ca la Paris, dar este cea mai bună casă din Mende.
Şi se doarme mai bine decât la han.
Toate vă aparţin, domnilor. Şi avem o nouă, foarte...
Micuţul meu Marchiz.
Vino.
Sunt scumpă, Grégoire de Fronsac.
- Ne cunoaştem? - De aici, Gévaudan este un oraş mic.
Italiancă?
Da, în trecere prin această frumoasă ţară.
Am bani.
Nu e vorba doar de bani.
Atunci?
Vino cu mine.
- Cine ţi-a făcut asta? - O săgeată Irokeză.
E aproape de inimă.
Poate că sunt un om norocos.
Şi asta?
Un urs.
Se pare că nu-i plăcea de mine.
N-ai văzut încă nimic.
Am o slujbă periculoasă.
Nu toţi bărbaţii sunt binecrescuţi ca tine.
Asta ca să-ţi aminteşti de mine.
E un scandal în casa mea.
- Valentine, ce se întâmplă? - Eu nu mă culc cu vrăjitori.
- Ce vrei să spui? - Are şerpi pe corp.
Ne este primejduită reputaţia.
Nu e nimic, e doar indian. Nu e un vrăjitor.
- Nu vreau nici un indian. - Curvele dumitale sunt cam delicate.
Haideţi fetelor? Cine se duce cu Piele Roşie?
Dublez suma.
- Mie îmi plac desenele lui. - Bravo, totul s-a aranjat.
Deci, eşti un vrăjitor?
Îmi vei face portretul?
Dacă eşti cuminte.
Au trecut săptămânile,
fără ca soldaţii lui Duhamel să poată găsi Bestia.
Era a treia iarnă petrecută sub domnia ei.
şi ştiam că zăpada şi frigul ca şi armele noastre, n-o pot opri.
Gândiţi-vă la avertismentele Domnului transmise prin gura lui Moise:
"Voi veni la voi ca un urs care şi-a pierdut puii"
" Ca un leu vă voi devora copiii şi le voi smulge intestinele.
"Şi voi trimite sălbatica Bestie
"să te mănânce pe tine şi turma ta,
şi voi pustii drumurile voastre."
Cât timp vei mai fi supărat, Doamne?
O lumânare pentru fiecare victimă. Credeţi că trăim timpuri raţionale?
Îndurare.
Îti cer iertare.
Îndurare.
Binecuvântează-mă, Doamne.
Ce s-a întâmplat, fiule?
Dumnezeu m-a pedepsit pentru păcatele mele. Copiii mei au dispărut la muntele Mouchet!
Sunt blestemat. Suntem blestemaţi cu toţii.
Adunaţi-vă oamenii, plecăm imediat.
Chemaţi-l şi pe Mani, ne întâlnim pe drum.
Marianne!
Bună seara, prietene al lupilor.
Am ceva pentru dumneavoastră.
Aş vrea să vă văd, Marianne. Singură.
În 10 zile şi mama şi tata vor pleca.
- 10 zile? - Nu sunt la fel de liberă ca dumneavoastră.
Aduceţi-mi o torţă.
Începe furtuna şi oamenii sunt obosiţi.
Mai bine mergem acasă.
Nu, trebuie să găsim fata.
Am găsit copilul.
Căpitane, capcanele dumitale prind mai mult fermieri decât lupi,
oamenii dumitale comit abuzuri asupra populaţiei,
şi de la vânatoare încoace, lupul a ucis de alte 12 ori.
Nu înţeleg. N-ar fi trebuit să ne scape.
Cum?
N-ar fi trebuit să ne scape.
Şi dumneavoastră, cavalere,
ştiţi despre ce lup e vorba?
Domnilor...
singura certitudine pe care o am, este că nu e vorba despre un lup.
Lupul nu atacă oamenii, foarte rar. I-am studiat în Canada.
Poate acolo lupii sunt altfel.
Un lup turbat poate ataca pe oricine.
Dacă e turbat, moare în două săptămâni.
Iar Bestia e în această zonă deja de peste doi ani.
Apropo, am văzut nişte răni pe care un lup nu le-ar putea face.
Şi am găsit, în corpul unei victime,
o bucată de fier.
- Deci? - Deci...
nu există animale cu dinţi de fier.
Vreţi să spuneţi că Bestia nu e un animal? Bine.
Atunci spuneţi-ne cum s-o prindem.
În timp ce noi vorbim, ea continuă să omoare.
Cred că ar trebui să-l ascultăm pe Fronsac cu foarte multă atenţie.
Deci, cavalere, credeţi că...
Bestia nu este un animal obişnuit.
Dar credem cu toţi acelaşi lucru.
Eu mă bucur că sunteţi de acord
că este ceva ieşit din comun.
Eu nu sunt de acord cu nimic, părinte. Nu am altceva decât dubii.
Cavalere, mai aveţi ceva de spus?
Nu, domnilor.
Domnilor, am primit asta de la Paris.
Capitane Duhamel, Majestatea sa a fost informată de ineficienţa dumneavoastră
Şi mi s-a cerut să vă eliberez din funcţie.
Dumneavoastră şi oamenii dumneavoastră veţi pleca imediat la regimentul din Langogne.
Sir Beauterne, comandantul de vânătoare al Regelui, e deja pe drum.
Majestatea sa i-a ordonat să ucidă acest lup feroce.
Şi el e singurul autorizat să vâneze în zonă.
Domnilor.
M-ai iertat?
Aş dori să-mi aflu totemul. Aşa se spune corect?
Aş spune...
o sirenă.
Nu eşti niciodată serios. Îl voi întreba pe indianul dumitale.
Şi Bestia? Ai văzut-o?
Nu.
Nu vrei să vorbeşti despre asta?
Nu pot face mai mult decât nişte presupuneri absurde.
Dacă spun că Bestia e facută din carne şi fier...
că poate gândi şi dispărea oricând doreşte,
ce părere ai avea?
Că nu-ţi prieşte aerul din zona noastră.
Oamenii ar crede că se ascunde de mine.
Nu eşti aici decât de 3 luni şi vrei să fii terminat deja treaba.
Credeai că Bestia se va preda aşa uşor? Poate că se teme de dumneavoastră.
Sunt chiar aşa înfricoşător?
O victorie obţinută cu greutate îţi oferă mai multe satisfacţii.
Jean-Francois mi-a spus că ai fi vrut să pleci în Africa.
Este visul unui naturalist sătul de iarnă.
Şi tu? Nu ai vrea să descoperi alte tărâmuri?
Fetele de aici au mai multe datorii decât dorinţe.
Îl vedeţi pe Sardis pe parapet?
- Stă cu ochii pe tine? - Nu.
Are grijă de mine.
Singură cu tine în parc. Se poate întâmpla orice.
Să intrăm, altfel răceşte preotul.
Bună seara, cavalere.
- Eşti îndrăgostit. - Nu ştiu.
Ştiu eu.
Hărţile?
Nu le vroiam pentru tine, prietene.
Atunci să bem.
în cinstea domnişoarei de Morangias.
- Cum? - Fratele ei a fost aici în altă seară.
Te-ai culcat cu el?
Cu el? Nu suportă să fie atins.
Se uită, bea,
şi când se îmbată, vorbeşte în somn, ca toţi bărbaţii.
Şi eu vorbesc în somn?
Şi ce spun?
Mai vreau.
Ştii cum îşi ţin femeile din Florenţa bărbaţii acasă?
Nu.
În fiecare dimineaţă le dau soţilor
o otravă cu efect întârziat,
şi în fiecare seară antidotul.
Bărbaţii care nu dorm acasă,
vor avea o noapte grea din cauza asta.
O femeie ca tine n-are nevoie de asta.
Nu.
Şi, oricum, nu suntem căsătoriţi.
Faceţi loc domnului Antoine de Beauterne, comandantul de vânătoare al Regelui,
care va elibera meleagurile noastre de Bestie.
- Domnule, eu sunt Grégoire de Fronsac. - Îmi amintesc, trimisul Domnului Buffon.
Naturalist şi îmbălsămător.
De Beauterne doarme la domnul intendent. Vă aşteptăm la 14:00.
Majestatea sa mi-a cerut părerea despre raportul dumneavoastră.
O poveste foarte complicată ca aceasta.
Eu cred că Bestia este un lup.
Mâine voi pleca să cercetez.
Vreau să nu mă însoţiţi.
De ce nu?
Regele m-a numit pentru acest caz şi m-a lăsat să mă ocup de problemă singur.
Nu am nevoie de ajutorul dumneavoastră pentru a îndeplini misiunea.
Pe masă veţi găsi o scrisoare semnată de Buffon şi de preaiubitul nostru Rege.
Sunt la ordinele dumnealui, dar credeţi-mă nu este un lup.
Am citit raportul dumitale. Nu-ţi mai face griji cu această Bestie.
Mă ocup eu de asta.
Vă puteţi retrage.
Vino, vino, vino.
O femeie din Lorciére. Se întorcea de la târg când Bestia a atacat-o.
Am pierdut-o la sud de muntele Mouchet. Pur şi simplu a dispărut în pădure.
Cavalere, Bestia a atacat o femeie la Saint-Alban.
Dumnezeu m-a pedepsit, copiii mei au disparut la muntele Mouchet.
Nu cred în monştri mai mult decât dumneavoastră.
Avea botul mai lung şi dinţii ca nişte cuţite.
Singura certitudine este că nu e vorba de un lup.
- Nu este un animal? - Un lup turbat atacă pe oricine.
Cum o prindem?
Nici un animal nu are dinţi de fier.
Cavalere, trebuie să veniţi imediat.
L-am văzut.
A vărsat otravă şi a invocat cuvinte satanice.
Numai Dumnezeu ştie de când se întâmplă asta.
Lăsaţi-l în pace.
Este un vechi leac Indian..
Numai rugăciunile noastre o mai pot salva.
Dar nu era...
Un miracol!
Spune-mi, ce sa întâmplat cu fratele tău?
- Bestia era cu un om. - Nu ştie ce spune.
Da domnule, Bestia este moartă.
Zece gloanţe. Nu a supravieţuit.
Am adus tot ce aveţi nevoie. Începeţi munca imediat.
- Asta nu este Bestia. - Începeţi munca, vine domnul Beauterne.
- E ridicol, aceasta nu este Bestia. - Cum spuneam, vine domnul Beauterne.
Nu-mi place felul în care lucraţi.
Bună ziua, cavalere. Lăsaţi-ne.
Deci, Fronsac, nu-ţi place Bestia mea?
Ce înseamnă asta? Ştiţi că asta nu este Bestia.
Are fălcile de 2 ori mai mari decât asta.
Ai tot ce-ţi trebuie să rezolvi asta.
Cum?
Trebuie să duc Bestia la Paris.
Nu am decât acest lup. Atunci vreau să-mi faceţi o Bestie.
- Speraţi să-l convingeţi pe rege? - Nu, Fronsac.
Nu fac decât să execut ordinele. Ar trebui să faci la fel, aşa e înţelept.
Mă ameninţaţi domnule?
La vârsta mea? Ştii cine sunt eu.
Şi eşti prea inteligent să te laşi ameninţat.
Dacă-ţi faci datoria, regele va fi recunoscător.
Dacă nu-ţi faci datoria, va fi foarte dezamăgit.
Ai tot ce-ţi trebuie? Contez pe dumneata.
Pe curând.
Bună seara, cavaler cu faţa tristă.
Nu eşti fericit că te întorci la Paris?
Bestia e moartă. Ar trebui să fii mulţumit.
Vrei să-ţi spun un secret?
Fac colecţie.
Beauterne a omorât doar un lup. E un impostor.
Iar eu sunt complicele lui.
Să bem pentru mica noastră trădare.
Nu ai văzut nimic.
Nu mai sunteţi binevenit la castel, domnule!
Spuneţi-i domnişoarei de Morangias ca sunt aici!
- Domnule v-am spus... - Vorbeşti de lup...
Fiul meu şi cu mine chiar vorbeam despre dumneavoastră, domnule.
Am venit s-o văd pe fiica dumneavoastră.
- Este imposibil. - Insist.
Lasă-l să intre, mama.
Fii atent, Jean-François, ştii cum se termină.
Lasă-ne.
Cavalere, Marianne este bolnavă.
Nu înţeleg.
Cu toate acestea, Fronsac, nu sunteţi străin de durerea ei.
Unde e?
Urmează-mă.
Eşti prea bun că ai venit să mă vizitezi.
Domnişoară, ce se întâmplă?
Trebuia să mă întorc la Paris, dar asta depinde de tine.
Îţi doresc o călătorie plăcută.
Te-am prevenit, cavalere.
Mi-aţi oferit nu de mult un cadou,
eu vă fac două. Pentru colecţia dumneavoastră.
Am fost avertizată să mă feresc de oamenii de genul tău.
Oamenii de genul meu domnişoară?
Nu condamna pe cineva decât după ce l-ai ascultat.
Nu ştiu cum s-a întâmplat, dar vă voi explica.
Nu trebuie să vă deranjaţi.
Marianne!
Cavalere, nu face acest moment mai greu decât este deja.
Admiteţi că nu sunteţi bărbatul potrivit pentru sora mea,
şi lasă lucrurile aşa, fără ranchiună.
Crezi că va fi asistenta ta toată viaţa ei?
Fronsac...
Nu eşti fericit că părăseşti întreg frumosul nostru ţinut?
În alte vremuri, oameni mei te-ar fi biciuit,
numai că o priveai.
Timpurile se schimbă.
Nu peste tot, Fronsac, cel puţin nu aici.
Jean François!
Îmi pare rău.
Mă vei lovi şi pe mine dacă te voi ruga să pleci?
Adio.
Nu regreta nimic, nu te merita.
În această zi istorică, aş vrea mai întâi să mulţumesc cavalerului Grégoire de Fronsac
de la gradina Regelui.
Datorită lui Bestia din Gévaudan este moartă.
Dar înainte de toate, mulţumită dumneavoastră Majestate.
Trebuie spus,
în dumneavoastră stă puterea regală.
Numai un animal putea ignora asta,
iar acel animal nu mai există.
Meritul meu este mic, într-adevăr.
Investit cu puterea dumneavoastră, nu a trebuit decât să apar în Gévaudan,
pentru ca Bestia să depună armele.
Domnule Buffon, ce înseamnă această mascaradă?
Beauterne execută doar ordinele primite. Toţi ar trebui să facem la fel, nu-i aşa?
- Ordinele cui? - Ale mele.
Fronsac, acesta este domnul Mercier,
consilier al Majestăţii sale însărcinat cu problemele interne.
El a avut ideea să-l trimită pe Antoine de Beauterne în Gévaudan.
Deci dumneavoastră trebuie să vă mulţumesc pentru această victorie asupra fiarei?
Scrupulele va onoreaza, dar sunt probleme de stat.
Aţi citit asta?
Nu se mai găseşte în librării, v-o ofer cadou.
Aţi interzis-o?
Ia în derâdere autoritatea regelui.
Am aşteptat şi această istorie putea deveni jenantă, oamenii sunt naivi.
Deci, e mai bine să minţim, decât să lăsăm să fie spuse minciuni.
Adevărul este foarte complicat.
Pentru a conduce, totul trebuie să fie simplu.
Această Bestie era o problemă. Nu mai e Bestia, nu mai sunt probleme.
Va continua să ucidă.
Dar nimeni nu va mai şti. Doar asta contează.
Uitam, Fronsac, Majestatea sa ţine să vă mulţumească pentru tot.
Ştie că doriţi să exploraţi Africa.
În şase luni, o navă pleacă din Nantes către Senegal.
Dacă doriţi vă puteţi urca la bord.
Desigur, nu mai vorbim vreodată de Gévaudan.
Ei bine, Fronsac?
Marianne de Morangias?
Doamnă, nu cred că vă cunosc.
Avem amândoua un prieten comun.
Ce cauţi aici?
Nu trebuie să-ţi ascunzi faţa cu un voal,
parfumul tău nu este ca al unei femei.
Grégoire de Fronsac iubeşte doar o femeie.
A rostit numele tău în somn.
Curând el va pleca într-o lungă călătorie.
Nu-mi pasă.
Când te întâlneşti cu Fronsac, să nu-i spui că ne-am văzut,
sau îl vei pierde definitiv.
Cine a fost, fiica mea?
Nimeni.
Aceasta în cală lângă celelalte.
Asta şi asta în cabina mea. Fii atent, e fragil!
Bună ziua, Cavalere.
Marchize!
Ce vânt te aduce?
Nu chiar atât de bun.
La două zile după ce ai plecat, crimele au reînceput.
Regele nu ne mai trimite soldaţi şi nu găsesc voluntari pentru vânătoare.
Nu pot face nimic. Nu ştiu cum s-o prind.
Sincer, credeam că nu astea sunt toate aptitudinile tale.
Mani a găsit copilul.
Doar o vânătoare, Fronsac, una singură! Vei fi înapoi într-o lună.
Imposibil, Regele ne-a interzis să ne întoarcem în Gévaudan.
- Regele nu va şti. - Nu fi aşa sigur.
Liniştea Regelui merită toate aceste sacrificii?
Nu mă vei face să mă răzgândesc.
- Vrei să pariezi? - Ultima dată când am pariat ai pierdut.
Nu-mi place că sunt nevoit să vă conving,
în sfârşit, este de la Marianne.
Şi Mani?
Prietene!
Ce mai faci?
- Plecăm la vânătoare, Mani. - De data asta, vom face cum spui tu.
Deci Cavalere, veşti bune?
Cele mai bune din lume.
În Gévaudan, crimele au continuat.
În mod oficial, bestia e moartă.
Ceea ce s-a întâmplat nu e menţionat în cărţile de istorie.
Cu grijă s-a păstrat tăcerea.
Suntem bineveniţi?
Vrea să ne ajute.
Du-te la castel.
Eu vin mai târziu.
Cine e acolo?
Care este casa lui Jeanne şi Pierre Roulier?
Drept înainte. Este ultima casă din sat.
Ea este Jeanne, dădaca mea.
Grégoire de Fronsac.
Pierre, adu nişte vin.
Mama mă ţine sub observaţie. E posibil să ştie că ai venit.
La dracu cu familia ta, am venit să te iau de aici.
N-o mai suport pe mama şi nici pe Jean François.
Vreau să plec departe de aici.
Într-o săptămână plecăm la Paris.
De ce să aşteptăm?
Mă întorc la vânătoare. I-am promis Marchizului.
Credeam că te-ai întors pentru mine?
Atenţie!
Marianne, pleacă încet, fără să alergi.
Vino încoace! Uită-te la mine.
Vino aici.
Hai aici.
Salvează-te, Marianne!
Ce se întâmplă aici? Deschide, Pierre.
Dumnezeule!
Spuneţi-mi cavalere, credeţi că vom găsi într-adevăr Bestia asta?
Mi-am imaginat că vom fi mai mulţi.
Mani ştie ce face. Eu vânez de fapt un om.
Un om?
Bestia e numai o unealtă în mâinile unui om bolnav.
- Un criminal ar acţiona în secret. - Aveţi dreptate, Marchize.
Prima enigmă a Bestiei este celebritatea ei.
Stăpânul ei vrea să se vorbească despre asta, trebuie să sperie.
Ce vreţi să spuneţi?
Această carte s-a vândut peste tot.
Autorul spune că Bestia îl pedepseşte pe Rege
pentru indulgenţa sa asupra filosofilor.
- Rahat, cine a scris asta? - Nu ştiu.
Dar Bestia are un stăpân, iar eu pe el îl vreau.
Până la urmă, arma dumneavoastră ne va fi de ajutor...
cu condiţia să o căraţi singur.
Şi tu Mani,
ce armă vei folosi?
Mani urăşte armele de foc.
Prea mult zgomot, prea mult fum. Miroase urât.
Totul va fi bine bunicule.
Nu-ţi face griji. Totul a fost pregătit.
- Povesteşte-mi despre America. - America...
Te vei mai întoarce vreodată?
Nu am numai amintiri plăcute.
Lui Mani, nu-i e dor de tribul lui?
Tribul lui nu mai există.
Când am atacat satul lui, era deja decimat de variola.
Am avut ordin să-i omorâm pe supravieţuitorii.
Femeile dar şi copiii.
Numai Mani a scăpat.
- Cum? - Căpitanul avea nevoie de un traducător.
A trebuit să-l învăţ limba noastră.
Trei săptămâni mai târziu l-a ucis pe capitan.
De ce nu l-aţi denunţat?
Ştii cum purta o bătălie omul ăla?
Le dadea cercetaşilor lenjerie de pat şi prosoape murdare de la spitalul din Québec.
Irokesii le-au cumpărat şi trei săptămâni mai târziu noi terminam treaba.
- Aşa se ducea războiul? - În orice caz, aşa l-am pierdut.
Unde s-a dus?
- Sa dus să vorbească cu copaci - Cu copacii?
Copacii vorbesc.
Omul alb nu poate auzi şi nici asculta.
Ce să vadă, Mani?
Vrei să înveţi?
- Ce e asta? - O plantă indiană.
Pe riscul tău, Marchize.
- Ce efect are? - Depinde de persoană.
Indienii spun că poţi vedea ceea ce este invizibil.
Deci, Mani?
Bestia e în pădure. Lupii ne vor ajuta.
Nu văd nimic.
În noaptea asta vom dansa dansul sângelui.
Bestia va veni la noi la răsăritul soarelui.
N-are nici un efect asupra mea.
În acea noapte Mani a chemat spiritele pădurii
într-o limbă pe care nici cavalerul de Fronsac n-o putea înţelege.
Şi lupii le-au adus Bestia.
Nu-ţi face griji, totul va fi bine, am eu grijă de asta.
Vei fi bine, frumoasa mea. Te voi îngriji.
Voi avea grijă de tine.
Thomas doarme. Abia a scăpat.
Îmi pare rău pentru Indian.
Ce este acolo?
Spune-mi, ce este acest conac? Trebuie să ştiu.
Este un domeniu. Un domeniu de vânătoare.
Cavalere, trebuie să vă odihniţi.
Grăbiţi-vă, incendiu.
Este acolo. Veniţi toţi.
Cavalerul reveni după corpul lui Mani.
Setea lui de răzbunare era departe de a fi satisfăcută,
dar conform tradiţiilor indiene trebuia să-şi ajute prietenul...
să revină în rândul strămoşilor săi la răsăritul soarelui.
Ce doriţi?
S-a vărsat prea mult sânge.
Rişti prea mult dacă nu părăseşti ţinutul.
Nu intenţionez să plec, mai am ceva de rezolvat.
Merită să-ţi sacrifici viaţa pentru asta?
De când ştii?
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Să fim serioşi, Sardis. Cum aşa?
Cum s-a ajuns atât de departe?
Nimeni nu te va crede.
Pleacă, Sardis.
Dumnezeu să vă aibă în pază.
Şi Diavolul de tine.
Sunteţi arestat,
pe baza puterii investite de intendent.
Va cer să mă însoţiţi fără a opune rezistenţă.
E ridicol, domnule locotenent.
- Şefule,o doamnă vrea să vă vorbească. - Mai târziu. La noapte.
Hai, scoală-te. Ai un vizitator.
- Nu mai sunt sub interdicţie? - Depinde pentru cine.
Îmi pare rău.
Adu-i oaspetelui tău de mâncare.
Cum ai reuşit? - Îmi sunt mulţi datori.
Ajută-mă, trebuie să-i scriu Regelui.
Vei fi spânzurat înainte ca scrisoarea ta să-i parvină.
Nu se poate. Nici nu m-au judecat încă.
Hai.
- Ce ştii despre Bestie? - E un animal dresat.
Acoperit cu o armură. Am rănit-o.
De când te interesează subiectul?
Acum doi ani,
Papa a primit o scrisoare confidenţială din partea lui Sardis.
Raporta despre înfiinţarea unei societăţi secrete
cu scopul, să zicem... de a face cunoscut
şi de a apăra, prin toate mijloacele cuvântul Bisericii.
"Pactul".
Sardis, s-a folosit de Bestia?
Bestia este un avertisment pentru Rege.
"Ia în considerare puterea Domnului, altfel rişti Apocalipsa."
Conspiratorii s-au autonumit "Lupii Domnului."
Pactul e în slujba Bisericii?
Sardis lucrează pentru el. Luminaţii l-au înnebunit.
Iar Roma nu are niciun control asupra organizaţiei sale.
Tu pentru cine lucrezi?
Eu sunt plătită atât ca să lucrez cât şi ca să neg că o fac.
Iar tu, tu ştii prea multe.
Domnişoară de Morangias. Cărui fapt datorez această onoare?
Ce mai face doamna contesă? Vă rog, luaţi loc.
Tatăl dumneavoastră, tot la tratament?
Îi place prea mult să mănânce bine.
Domnule intendent, l-aţi arestat pe cavalerul de Fronsac.
Da, cine ar fi crezut că un om ca el va decădea într-atât.
- Nu este nici hoţ, nici criminal. - Bine?
Ascultaţi-mă, Cavalerul a avut cu siguranţă motivele lui.
- Poate acei oameni l-au ucis pe indian. - Domnişoară, nu asta contează.
Chiar dacă ar fi aşa nu putem răzbuna un sălbatic cu sânge de creştin.
Vreau să-l vizitez.
Imposibil.
Foarte bine.
Vom vedea ce va spune Parisul despre asta.
Marianne, nu mă înţelegeţi greşit.
Cavalerul de Fronsac a murit...
în cursul nopţii.
Oricum, l-ar fi spânzurat.
Ca o remarcă, a fost norocos.
Era responsabilitatea dumneavoastră.
Probabil s-a asfixiat.
Dacă nu cumva s-a îmbolnăvit.
Mincinosule. Sunteţi toţi nişte mincinoşi.
Fii curajoasă, fiica mea. A fost voinţa Domnului.
Marianne... vino.
Te duc înapoi la castel.
Domnişoara de Morangias trebuie să se odihnească.
- Nu, lasa-mă. - Nu mai poţi face nimic pentru el.
A început deja să miroasă.
Îngropaţi-l repede, şi nu-i treceţi numele pe mormânt.
M-a ameninţat că-l anunţă pe Rege, fetiţa asta e periculoasă.
Grégoire de Fronsac a fost îngropat în aceeaşi noapte...
înainte ca vestea morţii sale să ajungă la Paris.
Nimeni nu ştia exact ce secrete a luat cu el în mormânt cavalerul.
Deja de câteva zile, Bestia nu mai omorâse.
Dar brusca dispariţie a celui mai înfricoşător adversar al său...
avea aerul unui semn de rău augur.
Să mergem.
Grăbiţi-vă.
Părinte, mărturisesc, am păcătuit.
Iartă-mă.
Marianne, mă gândesc la ea zi şi noapte.
Îi aud inima cum bate în fiecare moment.
Vreau să-mi fie alături, Sardis.
- Domnul te pune la încercare. - Nu ştii cât sufăr.
Aceste imagini!
Aceste blestemate imagini care revin neîncetat.
Eliberează-mă, părinte.
Eliberează-mă, te implor.
Pentru răul care te devorează, nu există decât un singur leac.
Nu!
Nu, nu bea micuţa mea soră.
Vor să te omoare,
dar eu îi voi opri.
Cine Jean François?
Cine?
Vom pleca, Marianne, numai tu şi cu mine.
Ce zici de America?
Jean François...
M-ai făcut să sufăr, ştii asta, dar te-am iertat.
Te rog, ce faci?
Stai.
- Crezi că vreau să-ţi fac vreun rău? - Nu te apropia, te rog.
Marianne... am nevoie de tine.
Tu m-ai salvat când eram bolnav, nimeni altcineva.
Când m-am trezit am văzut chipul tău.
Mâna ta a alungat demonii.
Nici nu-ţi imaginezi ce am făcut pentru a te păstra lângă mine.
Te implor, nu mă respinge.
De ce?
Te dezgust?
Nu mi-e frică de tine. Pleacă de aici.
E din cauza asta?
Nu te îngrijora,
de acum înainte, voi avea eu grijă de tine.
Priveşte,
nimeni nu ştie. Numai Sardis şi cu mine.
Pleacă. Du-te de aici.
De ce?
Nu mai eşti fratele meu.
Din Africa s-a întors altcineva.
Într-adevăr, dar am plecat din cauza ta.
Marianne, dacă nu erai tu, toate astea nu s-ar fi întâmplat.
Toate acestea?
Bestia a simţit la mine mirosul tău, mirosul tău oribil.
Da.
Avem acelaşi sânge, Marianne, acelaşi sânge.
Tata te va omorî, când se va întoarce.
Şi dacă-l omor eu? Ne deranjează deja de prea multă vreme.
Da-i drumul. Fa-o, fa-o.
De ce n-ai făcut-o?
Nu-i aşa de greu. Priveşte.
- Opreşte-te. - Mă iubeşti?
Marianne...
Marianne, te iubesc.
Fraţilor, Domnul mi-a vorbit,
Bestia va reveni,
anunţând renaşterea valorilor noastre în decăzutul nostru Regat.
Şi o nouă Franţă se va naşte.
Noi vom fi prinţii invizibili deoarece Domnul este de partea noastră.
Oamenii n-au văzut încă, mânia Domnului.
Mustrarea nedreaptă a Regelui
se va prăbuşi sub teroarea gloatei.
Şi când va atinge apogeul,
vom putea face o înţelegere cu Regele.
Dacă el n-a fost în stare să supună o Bestie...
ce-ar mai face dacă în fiecare provincie...
ar apărea alte Bestii?
Clipa când vom recolta ceea ce am semănat se apropie.
Citiţi în cartea lui Malachi:
"Buzele unui preot trebuie să păstreze taina Ştiinţei,
"şi din gura lui căutăm să aflăm cunoaşterea legilor
"pentru că el este îngerul armatelor Domnului."
"Cel care se închină Bestiei
"va bea din vinul mâniei lui Dumnezeu.
"şi va fi chinuit cu foc şi pucioasă
"înaintea îngerilor,
"şi chinurile lui vor dura o eternitate."
Am revenit pentru a vă numi în faţa Domnului.
Pierre Jean Laffont, Geneviéve de Morangias,
Maxime Des Forets.
Gontrand de Moncan, Henri Sardis,
Jean François de Morangias.
Amin.
Foc.
Blestemaţi nenorociţi, sunteţi toţi arestaţi.
Fantomă ce eşti,
te voi tăia în două.
Asta ca să nu mai ai reţineri.
Nici nu intenţionam.
Prea târziu, Fronsac. Acum Bestia e nemuritoare.
Ea poate, tu nu.
- Sardis te-a dresat cum a dresat şi Bestia. - Cum de ai ştiut?
Semnătura ta, glonţul de argint.
Marianne, priveşte.
Marianne nu-i aici, sărmane nebun.
Ne-ai unit pentru totdeauna, Cavalere.
Aliniaţi-i după rang, băieţi.
Cine te crezi?
Uită-te la ei!
Nu mai sunteţi aşa mândri acum, nu?
Unde crezi că te duci.
Haide.
- E mort. - Acum e sigur.
Şi Sardis?
Îl vom găsi, oriunde s-ar ascunde. Dacă nu, vor avea munţii grijă de el.
Şi dacă ne bucuram cu demnitate de succesul nostru?
Mai omorât deja odată.
Ca să învii şi mai puternic.
Te-aş putea prezenta la Roma. Ai veni cu mine?
Prea târziu.
Te iubesc, Fronsac. Ma faci să-mi uit toate obligaţiile.
Pleacă, până nu mă răzgândesc.
- Marchize, ce se întâmplă? - Marianne.
Marianne e acasă la noi. E pe moarte.
Plecaţi. Ieşiţi afară. Plecaţi toţi.
Marianne, trezeşte-te.
Marianne!
Marianne, iartă-mă.
Te iubesc.
Au trecut anii, dar nu i-am uitat niciodată
pe Grégoire de Fronsac şi Marianne de Morangias.
Lumea din care se plămădise Bestia este pe moarte
şi eu mă grăbesc să termin povestea.
Încă mă mai văd însoţindu-l pe Cavaler
în ascunzătoarea secretă a lui Jean François
unde Bestia îşi aştepta sfârşitul.
Bătrânul vraci ne-a spus tot ce ştia.
Jean François adusese din Africa un animal ciudat,
care a făcut pui.
Nu a păstrat decât unul, pe cel mai puternic.
Cu răbdare şi cruzime,
l-a antrenat să devină feroce.
Astfel, a murit Bestia din Gévaudan.
Şi eu, Thomas d'Apcher,
sunt, cu siguranţă, ultimul care ştie tot adevărul.
Cavalerul m-a rugat să-l însoţesc în Africa,
dar ţara trebuia reconstruită.
Am rămas credincios oamenilor şi ţării mele.
M-am gândit de multe ori la Grégoire şi Marianne
în timpul anilor liniştiţi care m-au adus încet către bătrâneţe.
Nu i-am mai revăzut niciodată,
dar mă bucur la gândul că ei sunt fericiţi, departe de aceste locuri.
Sincronizarea: sky @ Titrari Team
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org